Очите ми видяха светлината
от пришествието на нашия Бог.
Той тъпче гроздовете на вината
и се гневи срещу магог.
Размахва своя светъл меч
и мята мълнии далеч.
Стига! Достатъчно!
Сега, кой ще ми каже в какъв такт е този химн?
Четири четвърти.
Някой?
Четири четвърти.
Хайде, де! Миналата седмица учихме как се тактува.
Ще си останете едни немузикални невежи.
Искате четири четвърти? Ще ви покажа четири четвърти.
"Слава, слава, алилуя!" - Спри. Спри веднага!
Даскалът завърза ме със сбруя.
Сбруята се скъса и даскалът закъса
и вече не учителства при нас.
Здрасти, Стет. - Здравей, Къдрав.
Видели майка ти с някакъв скинхед в Мидланд.
О, я млъквай! - Мислех, че ходи само с мексиканци.
"Ла кукарача, ла кукарача..." - Ей!
Само още веднъж кажи нещо такова за майка ми, Джими!
Само още веднъж!
Дръж глава високо, като вървиш, момче.
Върви по дяволите!
Така си и помислих.
Ставай.
Мамо, ставай. - Какво?
Обеща да не правиш повече така.
Кога е станало толкова късно?
Ето.
Какво се е случило?
Няма ли да ходиш на работа?
Дори не зная къде работиш.
В един ресторант. Нали ти казах?
Значи си сервитьорка? - Не, пазачка в зоокъта.
Онази... как се викаше?
Директорката, г-жа Стийл, отново ме вика утре.
Какво е този път, Стет, а?
Пак ли си се бил? Или пак бягаш от час?
Стет.
Закъсняваме с минута.
С три минути. Часовникът ти изостава.
Защо ще пеем тук? - О, нали знаеш?!
Опитваме нова музика, проби, прослушвания.
Използваме го като репетиция.
Добре, съберете си. Внимавайте.
Няма значение какво е бойното поле.
Пол, да си виждал Стет? Трябваше да дойде при мен.
Какво е направил този път? - Наистина ли искаш да разбереш?
А, не. Ще дойде на концерта.
Не му е моментът да награждаваме Стет за лошото му поведение.
Да, но този път е различно.
Помниш ли като ти разказах за онези деца, а?
Които пеят в хор и пътуват по света? - Да.
Така че, внимавай, Стет.
Г-н Карвел? Аз съм Патриша Стийл. Говорихме по телефона.
Благодаря, че идвате в нашето училище. Отдавна очаквам това.
Вие сте изключително настойчива. - Да, струва ми се.
Бихте ли ме извинили? - Да.
Днес при нас е дошъл
един от най-добрите младежки хорове в света,
под ръководството на великия диригент г-н Антон Карвел.
Приветствайте Националния хор на момчетата!
Стет?
Беше на пода. Щях да го върна веднага. Не знаех, че е ваше.
Просто, ела с мен.
И се дръж добре, разбираш ли ме?
Погледни го в очите и се здрависай.
Имаш само една възможност за добро първо впечатление.
За какво става дума? - Това е прослушване, Стет.
За хора. Поканих ги тук заради теб.
Стой тук, Стет. - Да приключваме с това.
Г-н Карвел, това е момчето, за което ви говорих.
Той има невероятен глас.
Преди всичко искам да зная, къде и как се е обучавал...
Дрейк, нека го чуем. Нямам време за това.
Да. Стет, ако можеш да започнеш с...
Здравейте, тук е Деби.
Ако искате да оставите съобщение за мен или за Стет,
знаете какво да направите.
Става дума за майка ти. Катастрофирала е.
Съжалявам, Стет.
Добре ли си?
Всеки, когото моят Отец ми изпраща, ще се върне при мен
и аз не ще се отвърна от онзи, който вярва в мен.
Наистина ли не искаш да отидеш там?
Добре.
Вие сигурно сте г-н Оуенс.
Стет?
И предаваме тялото й на пръстта.
Пръст при пръстта, прах при прахта.
Бог да я прости и съхрани.
Нека божият лик грее върху й.
Всъщност, името ви беше вписано в досието.
По-скоро името на адвоката ви. - Да, помагах с издръжката.
Но не сте го виждали от 12 години.
Беше много отдавна.
Аз почти не я познавах.
Но винаги съм правил необходимото за момчето.
И по отношение на попечителството...
Вече имам семейство. Бях женен, когато я срещнах.
Вие разбирате това. Аз не оспорвам бащинството си.
Най-доброто решение в случая е детето да отиде в приемно семейство.
Не, не мисля така г-н Оуенс.
Стет има талант. Музикален талант.
Не разбирам за какво говорите.
Зная, че нямате желание да се ангажирате с него,
но за него има и други места, освен приемните семейства.
Има едно частно училище на Източния бряг.
Не зная как може да го приемат и ще го приемат ли,
но той ще има шанс за по-добър живот.
Това ще ви спести много време... и публичност.
Само казвам.
Очакванията на трудовия пазар са,
че ще бъдат създадени поне 160000 работни места.
6.9%...
Здравей, скъпа, аз съм.
Слушай, отмениха полета ми.
Да, знам. Там има сериозна буря.
Не, няма нищо. Утре ще хвана друг самолет.
Връщам се в Ню Йорк някъде следобеда.
Кажи на момичетата, че ги обичам. Ще ти се обадя пак.
Чао.
Това ли е семейството, което вече имаш?
Да.
Можеш да пееш, нали?
Ми бемол. - Моля?
Скърцането на обувката.
Вярвам разбирате, че тази среща е извън плана
и че г-н Карвел е много зает човек.
Всъщност, аз също.
Добре. Давай, Стет.
Хм... Одеса. Спомням си.
Ти избяга от мен.
Беше ми за първи път.
Така ли е?
Пей. Изпей каквото поискаш.
Очите ми видяха светлината
от пришествието на нашия Бог.
Той тъпче гроздовете на вината
и се гневи срещу магог.
Размахва своя светъл меч
и мята мълнии далеч.
И истината му ще пребъде.
Благодаря ти, Стет.
Ще ни дадеш ли една минута, за да поговорим тук?
Е?
Не. - Съгласен съм.
За бога, детето сигурно пее по-добре от половината училище.
Той няма нито желанието, нито дисциплината за това училище.
И не знае кога и къде да диша.
Техниката му наистина не е добра, но това можеше да се очаква.
Има и други съображения, като започнем от програмата.
Срокът започна отдавна, а приемаме нови ученици
само в определен период през годината.
Прекалено голям е. Повечето момчета са ходили с години на частни уроци
и освен че пеят, свирят на музикални инструменти.
Ами, научете го на нещо.
Г-н Оуенс, това е най-доброто училище за хорово пеене в страната.
Нашите ученици пеят с известни оркестри,
записват албуми, правят турнета по целия свят.
Колко? - Мислите, че ще му купите мястото?
Такъв е светът, господине.
Нещата не стават точно така.
Това е за цялата първа година на обучение,
плюс нещичко отгоре.
Приемете го като дарение.
Приеха те. Всичко е уредено.
Имаш стая, храна, джобни.
А, аз сега си тръгвам.
Мислех, че си тръгваш чак утре.
Ти си умно момче. Ще се справиш.
Започваш в курса за начинаещи. Сутрин имаме учебни часове,
а следобед са репетициите. Не се закъснява. Всички са подготвени.
От теб се очакват седмично поне 10 часа индивидуална подготовка.
Имаш много да наваксваш.
Пристигнахме.
Това е твоето легло.
Сутрешният звънец звъни в 6.
Закуската е в 6:30. Часовете са от 7. Униформата е задължителна,
освен събота и неделя, и вечер. Вечерята е в 6.
Сега ще те оставя да се настаниш.
Ей, Стет!
Всичко ще се нареди.
Да, добре. Обади ми се, ако...
Внеси това в банката веднага, Джоуни. И направи ново досие: Стетсън Тейт.
Ще стане. - Интересна идея.
Да разиграваме приема на търг. Съвсем по американски.
Виж тук. Ню Йорк - Ню Йорк?
Не се вълнувай. Не сме влезли. - Не ми отваряй пощата, Карвел.
Беше в моята кутия. - Труден процес, световни участници.
От кого загубихме този път? - Виенския хор.
Вероятно е въпрос на политика.
Нищо подобно. Просто не сме на ниво.
Грубичко прозвуча.
На ниво сме. Просто не му пука за състезанията.
Сигурно е специален вид мъчение да чакаш някой да се пенсионира.
Да, така е.
Чух, че имало ново момче. Май ще сме съквартиранти.
Рафаел Ейбрамс, но ми казват Рафи.
Стет. - Стет.
Цялото име е Стетсън? - Само Стет.
Е, само Стет, ще ми се да побъбрим, но закъснявам за полифония.
И естествено: "Ми каса, су каса", нали?
Вземи, които искаш партитури.
И всички казват: "Весели се!".
Весели се. Весели се.
По-силно, всички. Весели се.
Весели се. Весели се.
Стетсън, случайно да си използвал музикалната ми уредба?
Защото на път за часа си по полифония
чух от тази стая да реве "Парсифал".
"Ми каса, су каса", нали?
Това е скъпоценност, Стетсън, а не играчка.
Не ми пука. - Добре.
Разбирам. Никога повече не я докосвай!
Ходя там често. Всяко лято, всъщност, понеже семейството ми е там.
Къде е следващото ти турне?
Атланта.
Здравей.
Аз съм Фернандо. - Стет.
Стет.
Това е учебникът на Кодали по теория
и на Мартини по пеене.
Вече сме взели шест глави,
така че ще се наложи да наваксаш, нали, приятел?
Добре, всички на пианото.
Ще започнем с интервалите.
Готови? Изпейте тоника.
Изпейте квинта нагоре.
Изпейте малка терца надолу.
Изпейте кварта нагоре.
Изпейте голяма секунда надолу.
Пак тоника.
Момчета? Момчета!
А сега мажорен акорд.
Аз ще се обадя.
Ало?
Кой беше?
Номерът започва с 609. Но отсреща мълчаха.
Знаеш ли къде е?
609? Нямам представа. Провери го.
Сигурно е някой от тайните ти обожатели?
Девън, да имаш жетон?
Не. Рафи, намери някой филм.
Сам се оправяй, Андре. - Някой да има пари?
Да започваме. Начало! Старт!
Не може да бъде!
Прекрасно! - О, да.
Това е момче е голям проблем.
Спрете!
Нещо не е наред. Почнете пак от 11 такт.
Какво има? Какво не е наред. - Изпей третия такт. Стет, само ти.
Третият такт. Изпей го.
На страницата е. Между втория и четвъртия такт.
Няма страшно. Добре, момчета, да започнем отново.
Момчето не познава нотите. - Научи го, тогава. Нали си учител?
Няма да го уча на основни неща! - Стига, Дрейк. Той има талант.
Да го направим звезда, както Девън. - Аз създадох Девън. Стет не е Девън.
Тогава го тикни отзад, и толкова.
И колко компромиси с принципите ни очакваш да направя?
Какво? - Колко компромиси още да направя?
Много. Наистина много.
Аз ги правя по цял ден. Мислиш, че само ти имаш проблеми?
Аз се разправям с борда, с бюджета, а и с всички вас.
С вашето его, с изискванията ви, с акустиката.
Нищо никога не е перфектно и не е както трябва.
Трябваше да отида да работя в Гарисън каунти.
Хубаво село, работа с коне.
Момичета, които си почистват конюшните.
Просто, просто... си върви.
Внимавайте! Да започваме.
Днес ще пеем "Надежда в друг" на Томас Талис, писана около 1570.
Мотет в 40 части. Осем гласа. Антифонален аранжимент.
И ви благодаря, господа, за помощта. Г-н Дрейк!
"Spem in alium nunquam habui praeter in te."
Нямам надежда в друг, освен в теб.
Това е много важно. Нямам надежда в друг, освен в теб.
Встъпителен мотив. Започваме от ла мажор.
Не е сложно. Основните сопрани.
Само първата фраза.
Тихо, тихо... Не.
Без вибрато.
Искам чист звук. Съвсем ясен и основен.
Отново.
Вторият глас, започнете!
Слушайте се едни други.
Баритоните, присъединете се.
И басите.
Това е.
Точно толкова просто.
Дръжте тона.
Хубаво.
Това е.
Продължавайте така.
Внимателно. Слушайте контратенорите.
И изграждаме.
Красота.
А сега ти, и ти, и ти, и ти!
Сега.
Чувате ли? Това е кръг.
Четиридесет гласа в кръг.
Сега!
Преминава от едната група съм другата.
Виждате ли как се движи?
От север към юг, от изток към запад.
Това е кръст.
Това е разпятие!
Това е църква.
Не разбирате ли, идиоти? Това е кръст!
Това е разпятие! А аз съм Исус Христос!
Само толкова ли?
Успях!
Какво? Сериозно ли? - Успял си за какво?
Влязох в концертиращия хор. - Чакай, с нас ли идваш?
Да! Да, отиваме в Япония. Зала "Сунтори" в центъра на Токио.
300 места в стандартна конфигурация.
Не е лошо място, добра акустика.
И помнете, ако пеете фалшиво в Япония в какво ще се превърнете?
В суши! - Суши!
Това е прекрасно!
Ние всички тук сме добри певци. И, разбира се, Девън.
Научи ме на нотите. - Аз ли?
А на мен къде ми е ползата?
Има 12 тоналности, нали?
Основната гама е мажорна,
известна още като йонийски лад.
Има всякакви видове ноти.
Цели, половинки, четвъртинки, осминки.
Тези ноти показват размера и трайността на тона.
Освен това дават времето,
за да знаеш колко са дълги тактовете.
Продължавай.
Мажор. - Добре. Сега това.
Пак мажор. - А това?
Минор. - Добре. А това?
Минор. - Това?
Разширен. - Това?
Доминантен септакорд?
Първа инверсия на доминантен септакорд.
Момчета, днес ще работим върху дикцията.
Трябва да пеем заедно, като едно цяло. Като един екип.
Затова ще гледаме човека отсреща. Всеки да погледне партньора си.
Така. Сега ще изпеем "Нишка баня".
Внимавайте за всяка сричка. Готови? И...
Стой изправен.
Спрете. Трябва да изтласквате книгите с дъха си, а не с корема.
Стет, не пей от гърлото. Звучи сякаш някой е затворил там жаба.
Дъхът ти да излиза от стомаха, дълбоко от диафрагмата, разбра ли?
Опитай пак, само ти.
Ало. Говорите ли английски?
Може ли да говоря с г-н Карвел?
Карвел. К-а-р...
Ало. - Здравей. Ули се обажда.
Как е Япония? И Акита? Видя ли някакви кучета?
Не ми казвай, че се обаждаш посред нощ да ми говориш за кучета. Какво има?
Зная кое момче ще ни отведе в Ню Йорк.
Кой? - Стет Тейт.
Напреднал е невероятно. Ще стигне до върха.
С него наистина имаш шанс тази година.
Нещо друго? - Ами, не.
Тогава затваряй, че да заспивам отново.
Пожелай си нещо, пожелай си нещо...
Честит рожден ден!
Пак ли си пожела гадже?
Не.
Виж какви подаръци!
Ще ги отвориш ли?
Здравей, Стет. - Здравей.
О, Андре! Виж това!
Коничиуа.
Как беше Япония? - Супер.
С Девън бяхме като рок звезди.
Пълни салони, японски момичета, автографи.
Луда работа. Нямам търпение за следващото турне.
До скоро, Стетсън.
Хайде, стига приказки. Всички по места. И внимавайте.
Г-н Карвел. - Г-н Ули.
Господа, да започнем с малка диктовка.
Всички помнят "Защото той заповяда" на Менделсон, нали?
Чуйте това.
Помните ли това?
Чуйте.
Какво е различно тук?
Ще го изсвирите ли пак? - Не. Да?
Сменихте лада. Минахте в минор.
А, има надежда за теб, Рафи. Добре.
Освен това изпуснахте една нота.
Извинете, някой каза ли нещо?
Сменихте лада и изпуснахте една нота.
Сменил съм лада и съм изпуснал нота? Ти си в репетиционния хор, нали?
Даже не си в концертиращия хор.
И твърдиш, че си чул нещо, което още 40 човека не са чули?
Добре, господа, ако някой тук мисли, че съм изпуснал нота, да вдигне ръка.
Сега ръка да вдигнат тези, които не мислят така.
Все още ли мислиш, че съм изпуснал нота?
Да, господине. Шестата в предпоследния акорд.
Той е прав.
Поне един се изяви днес.
Ей, хора! Автобусът за мола тръгва след пет минути.
Стет, идваш ли? - Да, ей сега.
Филми, бонбони, момичета и други глупости. Бъдещето ви очаква.
Всички в мола! Хайде, пет минути.
Пет минути, всички!
Мразя те!
Хилдегард фон Бинген! Сякаш аз съм измислил името.
Но не, помня кога го чух за първи път. - Всички знаят това име!
Но ние говорим за музиката!
Знаеш ли някой друг?
Моля ви, това съвещание продължи твърде много. Свършихме ли?
Не.
Какво ще кажете Стет да влезе в концертиращия хор?
Какво мислите за това да наемем истински акордьор?
Нека си запиша. - Атрофията на пианата е...
Стет ще учи по-бързо в концертиращия хор.
Невъзможно. Не влизаш в хора, без да си взел основата.
Само си губи времето. Трябва му помощ. Има нужда от Карвел като учител.
Припомнете ми. Елитно училище ли сме или спасителна мисия?
Но той има глас. С него можем да пеем навсякъде.
Толкова ли е добър? - Да.
Някой иска ли чай? - Нека да го чуем.
Внимавайте за глезените и за краката!
Много добре!
Не е лесно като пеенето, нали?
Браво.
Момчета, пет минути почивка.
Пийнете вода, починете си.
Стет.
Стет, искаме да те чуем как пееш.
Това, което пееш в часовете на Ули.
Например арията на свети Матей?
Може ли да изпея "Pie Jesu"?
"Pie Jesu"? Къде си го научил?
Просто го знам.
Добре. Давай, тогава.
Боже, напреднал си толкова бързо.
Радвам се, че си в училището.
Карвел. - Какво?
Не те разбирам. Наистина.
Зная, че чуваш това, което чувам и аз.
Да, но проблемът е в поведението. Само един добър глас не стига.
За какво? Достатъчно добър е за концертиращия хор.
Знаеш това от самото начало. Направи му нормално прослушване,
за което да се подготви през коледната ваканция.
Какво ще кажеш?
Къде са нашите? Вечно закъсняват.
Весели празници, момчета. - До скоро, Андре.
До догодина. - Да, наистина.
Материали за прослушването за концертиращия хор.
Много работа за ваканцията.
Ще заключват. Някой ще те вземе ли?
Да. Татко ще дойде скоро. - Добре.
Наблегни на Форе и Бритън. Един от тях ще ти се падне.
Хей!
Добре дошли, деца.
Честита Коледа, Честита Ханука. Честита Куанза, Честита Нова година
и тям подобни.
Това е част първа от прослушването за концертиращия хор.
Вземи и раздай.
Имате точно един час да попълните писмената част.
Готови? Старт.
Деца, усмихнете се. Не сме на погребение.
Имаме само две места този срок за концертиращия хор.
Затова провеждаме прослушване.
Стет, започваме с теб. После е Фернандо.
Да започнем с...
"Балулалоу" на Бритън?
Искаш ли вода? - Не.
Фернандо.
Гледай право напред. Не към мен.
Сега...
Как ти се струва?
Ярко е, нали?
Сега пей.
Казах да пееш!
Не, не така, не от гърлото. От диафрагмата.
Цялата сила на звука трябва да идва оттам.
Продължавай.
Изпей го докрай.
Свали си ръката.
Топлината на сцената - можеш ли да я понесеш?
Ще понесеш ли два часа така?
Погледни ме.
Казах, погледни ме.
Как смееш да пропиляваш таланта си?
Продължавай да пееш.
Как да те взема несериозно?
Ти не ме уважаваш. Не уважаваш училището.
Уредбата на Рафи.
Машината за закуски.
Счупеният прозорец. Подигравките.
Няма нужда да си причиняваш това. Само трябва да напуснеш!
Просто напусни. - Няма да напусна.
Разбира се, че ще напуснеш! Знаеш ли защо? Защото само това знаеш.
Мога и по-добре. Не можете да ме накарате да напусна.
Никога не си искал всичко това. И знаеш ли защо?
Защото музиката не значи нищо за теб.
Трябва наистина да го желаеш.
Искам го.
Трябва ли ти другарче?
Поздравления.
Добре дошъл при майсторите.
Имаш хубав глас.
Защо си толкова мрачен?
Не се тревожи. Ще свикнеш с турнетата.
Зали по 1000, 2000 души. Всички тези хора.
Но това няма значение. Дори не ги виждаш.
Внимавай само в музиката: аз отпред, ти поддържаш.
И ще доминираме.
Едно, две, три. Едно, две, три.
Не оставяйте да ви се изплъзне.
Коленете високо.
Не знаех, че си тук.
Искали сте да ме видите?
Рахманинов е бил на 20 години, когато е композирал това.
На 20. Само няколко години по-голям от теб.
Не знаех, че свирите толкова добре.
Научих се, когато бях на 13.
Тогава го свирех по-добре, отколкото сега.
Променям подредбата в хора.
Андре има проблеми, така че ти ще застанеш на неговото място.
Ще бъдеш на първия ред, третият отдясно.
Виждам, че вече си нервен.
Истината е, че не съм вярващ, но няма нищо по-свято, Стет.
Това е общност на еднакво мислещи хора.
Повечето са непознати,
но ти ги обединяваш.
Ти им даваш своя глас.
И това е невероятно духовно преживяване.
Съвсем прав. Искам да си наравно.
Краката.
Скъпи, какво знаеш за Националния хор на момчетата?
За кое? Чакай, за кое?
По пощата получихме четири билета. - Билети за какво?
За техен концерт. Утре в Ню Хейвън.
Кой ги е пратил? - Не зная. Нямаше писмо.
Остави. Сигурно е някаква реклама.
Защо да не отидем? Това е Йейл. Узли хол.
Не съм ходила от срещата на випуска.
А и откога не сме правили нищо заедно, като семейство.
Мила, момичетата не обичат класика. - Харесвам хорове.
Сали, не знаем дори кой ги праща. - Че какво?
Мисля, че ще е интересно. Нали, момичета?
Да. - Ще се понаконтим.
Да?
Ало? Какво?
Настинка. Лека треска. Нищо сериозно.
След три-четири дни ще е добре.
Докторе, направете така, че да пее. Концертът е днес.
Той е водещият ни хорист. - Не и днес.
Ще трябва да го отменим. - Защо?
По-добре така, вместо да се провалим.
Няма нужда да отменяме. Имаме човек да го замести.
Какво е това?
Дай ми този пипер! - Идва!
Дано не прекъсвам радостта ви, но концертът е в 3.
Искам всички във фоайето в 1.
Стет, Девън е болен. Ти го заместваш.
Прегледай втората част, страница 25.
Успех.
Боже, Стет, ти си основен солист. - Ще заместваш Девън.
Стетсън, коя е песента? - Арията на кралица Ан.
Стестън, тази музика е много трудна. - Млъквай.
Мерси, Рафи. - Ще се справи. Знае я добре.
Съберете се, хайде. По-бързо.
Добре ли си? - Да, добре съм.
Заради концерта ли? - Какво?
Това е голямо представление за всички вас
и за нас, които наблюдавахме напредъка ви.
Не бъдете нервни, защото знаете какво правите.
Четири такта от оркестъра - двойно форте след сол бемол.
Хайде, Стет, можеш да го направиш.
Духови, добре. Цигулки, 10-ти такт.
Половината от вас нагоре с лъка другите - надолу с лъка.
Направете го.
Това не ви е цирк.
Пет минути. - Готов ли си?
Г-н Карвел, не мога. - Късно е за това.
Мразя Хендел. - Хендел също е мразел певците.
Поеми си дълбоко дъх.
Маестро - Стет Тейт. Маестро Молино. - Това нашият солист ли е?
Да. - Чудесно. Ще се видим на сцената.
Няма ли да дирижирате? - Не. Няма нищо. Знаеш музиката.
Ако се объркаш, следи очите на диригента.
Дами и господа, Националният хор на момчетата!
Няма му я партитурата.
Спокойно.
Дай ми ги.
Щом ще трябва да мамиш... направи го по-умно.
Двама отпред? - Как ти се струва...
Хей, дай пет!
Как ти се стори? - Мисля, че бяха... страхотни.
Какво искате за вечеря? - Китайско.
Тук или да се връщаме в града? - Да останем тук.
Не разбирам защо не се зарадваш малко.
Казвам ти, Стет беше страхотен.
Елате с мен.
Хареса ли ти концерта, Девън?
Справи се много добре. - Наритай го! Какво чакаш?
Не, няма да го направя. Само да те докосна и ще ме изритат.
Джъстийн.
Да.
Вие сериозно ли?
Или е много хубаво, или е много лошо.
Ню Йорк. Катедралата "Ривърсайд". - Коледният концерт.
Тази година ли? - Получихме всичко, което искахме.
Каква е програмата? - "Месия"!
Това ще разбие виенчаните. Време е да покажем кой е първи.
Но няма солова партия. И е коледна музика.
Не точно. Първите 100 г. я пеели на Велики пости и на Светла неделя.
Велики пости, Коледа, какво значение? - "Месията" радва тълпите.
А в "Ривърсайд" ще е божествено. - Ами соловата партия?
Ще напишем дискант. Ще напишем нова солова партия.
Едно време са го правили непрекъснато. Същата тоналност и до горно ре.
Вече съм започнал. - Ще го направя.
А ако ти трябва помощ? - Ще го напиша.
Някой може ли да изпее горно ре? - Или Девън или Стет.
Ще трябва да е Девън. Стет напуска.
Баща му го изпраща в пансион в Швейцария.
Какво?
Полетът е около девет часа, Стет, но успях да те уредя до прозорец.
Предлагам да се опиташ да поспиш.
Зная, че е голяма промяна, но така е най-добре.
Стой тук, Стет.
Да тръгваме. - Не ме ли чу?
Какво?
Той няма да дойде с вас.
Той е мой син. - Да, знам.
Вашият таен син.
Вие сте били, нали? Вие сте изпратили билетите.
Да, пратихме билети на всички родители, повечето от които
се интересуват истински от бъдещето на децата си.
Много е просто, г-н Оуенс. Аз ще продължа да обучавам сина ви
и тайната ви...
ще си остане такава.
Вземете по едно и предайте нататък.
Не се подвеждайте от това, колко просто изглежда.
Защото това всъщност е най-голямото предизвикателство пред вас досега.
Е, не се плашете толкова.
Какво е това?
Вашият най-ужасен кошмар.
Пейте след мен.
И пак.
А сега...
А сега, господа, нотата на страницата.
Горно ре.
Много сте далеч, но който успее първи, ще е водещо сопрано в Ню Йорк.
Помнете, Хендел е обичал мащабна музика.
Пишел за тълпите и това значи, че трябва да пеете отворено,
изнесено
и над оркестъра.
Добре. Сега една октава нагоре.
И когато нотата дойде, не бягайте от нея.
Вложете всичко от себе си в нея.
Всяка частица от живота си.
Охо, как се сдоби с това? - Лесно.
Секретарката държи ключа за картотеката в чекмеджето си.
Но днес отсъства. - Лоши оценки, наказания.
Дори са го арестували! - Очевидно, семейна черта.
Намери ми флашка.
Девън, когато си готов.
Това е. Горно ре. Браво.
Момчета, аплодисменти за Девън.
Знаех, че го можеш.
Момчета, той идва!
Бой! Бой! Бой!
Достатъчно! Стет, спри. Стет, спри. Спри!
Можеш да си вървиш, Аби. Благодаря.
Утре сутринта в осем часа тук.
Ясно?
Разбра ли?
Какво има? - Ще ме изключат.
Зная. - Девън е виновен.
Няма значение чия е вината. Сега имам един глас по-малко за Ню Йорк.
О, ясно. Развалил съм ви плановете.
Прощавай? С кого си мислиш, че говориш?
Не знаеш ли какво означава този концерт.
Какво означава за вас.
Ти имаш дар, но това не стига.
Не стига, за да си тук.
Върви си в стаята. Утре си пред дисциплинарната комисия.
Почни да си стягаш багажа.
Няма да стоя и да чакам тъпата комисия да ме изрита.
И къде ще избягаш? Ще те последвам, където и да отидеш.
За какво говорите? - За теб. Говоря за теб.
Искаш ли да знаеш за мен?
Бях малко по-голям от теб и имах шанс.
Бях в "Джулиард" и исках пиано повече от всичко на света.
А учителят, когото исках да впечатля ме скъса директно и ми каза, цитирам:
каза, че ми липсва талант.
И това беше. Заминах. - Просто така?
Първо го праснах. После тръгнах.
Ударих го, защото беше прав.
Но ти... ти го имаш.
Имаш го тук и сега и го съсипваш.
Ти си грубиян.
И времето ти изтича, момче.
Но и твоето време изтича, старче.
Да, Стет.
Влизай.
Седни там.
Добре. Да приключваме с това.
Никой от нас не иска да е тук.
Всички сме запознати с фактите по случая.
Но преди да се произнесем, Стет, можеш да се обърнеш към нас.
Това означава, че може да говориш.
Ако искаш да кажеш нещо.
Това, което направих, беше лошо.
Няма да се повтори. Искам да остана.
И каквото и да съм ви казал, г-н Карвел, не съм го мислил.
Моля ви не ме изхвърляйте.
Чувам те, Стет, но в училището не се разрешава бой.
Правила съм изключения за теб.
Но в някакъв момент, търпението се изчерпва.
Изчакай отвън.
С неохота препоръчвам незабавно изключване.
Да гласуваме. Кой е "за"?
И ти ли, Антон?
Никой не е над правилата. Колкото и да пострада от това хорът,
Девън и Стет трябва да послужат за назидание.
Я, почакай! Стет и Девън? Че какво общо има Девън?
Сутринта говорих с него. Призна, че е откраднал досието на Стет
и размножил снимката от ареста на майка му.
Това са актове на жестокост. Ще сме по-добре без двамата.
Карвел, не можем да го сравняваме с поведението на Стет.
Трябва ли да припомням проявите му на антисоциално поведение?
Дрейк! Дрейк! Замълчи!
Ние си мислим, че знаем какво става с тези момчета, но не е така.
Нищо не знаем. Забравили сме какво означава да си момче.
В допълнение искам да кажа, че поради лични амбиции,
аз насърчих съперничеството между Стет и Девън.
Затова, Джъстийн, се оттеглям като ръководител на хора
и си вземам отпуск, от днешна дата.
Това да не е някакъв номер?
Сериозно ли говориш? - Най-сериозно.
Великолепно. Смайващо. Да ти помогна с багажа?
Не му трябва помощ за багажа. Карвел, не можеш да напуснеш.
Спрете! Спрете! Достатъчно.
След месец е най-големият концерт в историята на училището,
а ние губим Стет, Девън и Карвел?
Значи падаме по дупета пред целия свят.
Добре, Стет и Девън остават в училището.
Ще са наказани в събота отсега до края на света, ако искате.
Но няма да позволя да пикаеш на тази възможност.
Би ли ме погледнал, когато ти говоря? Благодаря.
И сега ще вземеш тази свята, божествена музика на Хендел
и ще размажеш всички с нея.
Искам да видя ангели да слизат от небето, там в онази катедрала.
Искам хората да ридаят.
Искам с момчетата да сринете стъклописите от прозорците.
И после си вземи какъвто искаш отпуск.
Сега разкършваме рамене.
И се завъртаме.
Искам да видя телата ви да се движат.
Точно така. Раменете назад и пак назад.
А сега въртете рамене напред.
А сега нагоре...
Не мислех, че ще ви видя отново.
И диви коне не биха ме спрели.
Добре си се справил, Стет.
Но продължавай напред. Разбираш ли?
Да, госпожо.
Оставил си празно мястото за водещото сопрано.
Искаш ли мнението ми? - Да, кажи ми.
И Стет и Девън изпяха горно ре, но не можем да правим експерименти.
Не тук и не сега.
Стет е инстинктивен, Девън - аналитичен.
Той не прави грешки. Ти го знаеш, и аз го знам.
Зная, че всички знаете това, но все пак ще го кажа.
Повечето от вас имат една година,
две години, най-много две и половина години
и вашия дар, мистерията на вашия дар...
Една сутрин ще се събудите и ще видите, че е изчезнал.
Някои от вас ще станат контратенори, други ще станат баритони,
а някои ще станат зъболекари.
Лекари.
Но каквито и да сте, в живота ви ще има други дарования.
И най-важните мигове ще са, когато тези дарования се проявят.
Подхранвайте ги така, както направихте с този свой дар.
И когато се изкачвате нагоре по стълбите в тази катедрала,
спрете, огледайте се и почувствайте къде се намирате.
Тук не става дума за Хендел.
Става дума за музиката.
Става дума за вас.
Това са 50 минути от живота ви.
И аз искам да възвеличите себе си.
Време е. Късмет. Късмет на всички.
Смелост.
Забийте здраво. И не забравяй да се усмихваш.
Разбийте ги!
Хей... какво има?
Трябва да ти кажа нещо.
Поздравления.
Гласът ти се променя.
Растеш.
Добре ли си?
Знаех, че гласът ми ще се промени, но мислех, че ще имам повече време.
Случва се с всички ни. Не искаш да си вечно дете, нали?
Какви са шансовете добър сопран да стане добър контратенор?
Никога няма да пееш както досега.
Този глас, този звук...
няма как да остане с теб.
Ползваш го назаем за известно време и той после отива другаде.
Тогава какъв е смисълът от уроците и труда ми, щом ще го изгубя?
Уроците са смисълът.
Какво ли ще стане с него?
Една препоръка от теб би му отворила доста врати.
Разбирам.
Аз не пиша препоръки, Дрейк.
Пробвай поне веднъж.
Ние тук им предлагаме живот, а не кариера.
Стет. Влез.
Имам нещо за теб.
Концертът в Ню Йорк.
Груб запис. Днес го получихме. - Прекрасно.
Значи ни напускаш? - Да, госпожо.
Знаеш, че не се налага. Няма да те изритаме в канавката.
Можеш да останеш като контратенор.
Искаше ми се да мога, но ме пращат в друго училище.
Е... добре тогава.
Това също е за теб.
Благодаря.
Сега върви.
"Да послужи при необходимост.
Стет Тейт е най-добрият ученик, на когото съм преподавал."
Приятно лято, момчета. - Благодаря.
Някой да е виждал Стет? - Да, горе е.
Довиждане, господине. - До скоро.
Ей, Стет. Готов ли си? - Да.
Някой ще дойде ли да те вземе? - Не.
С влак до летния лагер. После - в пансион, в чужбина.
Няма нищо, г-н Ули. Всичко ще е наред. - Знам.
Ами, добре тогава.
Късмет.
Благодаря.
Приятно лято. - И на вас.
Г-н Карвел.
Хайде, тръгвай.
Хайде.
Здравей.
Аз съм Сали.
Стет, дай да взема чантите.
Имам един въпрос към теб.
Открихме чудесно училище в Ню Йорк.
Какво ще кажеш да живееш с нас?
Режисьор: Франсоа Жирар
превод: maishka